Коли хоче хто йти вслід за Мною, — хай зречеться самого себе, і хай візьме свого хреста, та й іде вслід за Мною — Мат. 16:24.
Несення хреста тісно пов’язане з самозреченням, однак, між ними можна помітити різницю. Самозречення стосується швидше пасивного пocлyxy i витривалості в Господній справі. Несення хреста ж пов’язане, радше, з діяльністю в Господній службі, яка, як ми бачимо, супротивна нашим природним нахилам. Вірність у самозреченні вказує на відвагу і ревність; несення хреста означає перемогу, звитягу. Наше самозречення може бути перемогою в наших власних серцях, про яку інші можуть нічого не знати, і про це вони не повинні знати, якщо ми хочемо мати повноту Господнього благословенства. Однак, наше несення хреста можуть бачити, принаймі до певної міри, ті, які є в близькій сполуці з нами, а особливо ті, які поступають тою самою «вузькою дорогою». – R 2615
* * *
Самозречення в християнському значенні не означає просто відмови від своїх прав, а відмову від своїх прав на користь Господа. Нести хрест означає піддаватися волі Господа в службі під впливом віри, надії, любові і послуху у всіх справах життя, особливо в неприязних обставинах. Лише ті, котрі практикують таке самозречення і таке несення хреста, є правдивими послідовниками Христа, і як такі при кінці своєї дороги вони будуть нагороджені Господом, беручи участь в славному Царстві Христа.
Тому то, коли хто в Христі, той створіння нове, – стародавнє минуло, ото сталось нове! — 2 Кор. 5:17.
Ці Нові Створіння в Ісусі Христі знають один одного не по тілу, лиш по духу. В дусі, тобто в новому розумі кожного існують найшляхетніші почуття, найвищі прагнення, те, що є добрим, правдивим, шляхетним, чистим, не зважаючи на те, якими можуть бути їхні слабості по тілу. Вони люблять один одного з точки зору нових намірів, волі й гармонії з Богом. І їх взаємна дружба зростає щораз більше, в міру того, як вони зауважують старання один одного у веденні доброго бою віри проти поганих впливів світу, тіла і противника. Ні язик, ні перо, не можуть належно описати любов і дружбу, які існують між цими новими створіннями в Ісусі Христі, для котрих усі старі речі проминули, а всі стали новими. – R 3232
* * *
Бути в Ісусі Христі означає бути мертвим для себе, а живим для Бога, як член Христового Тіла. Така особа є Новим Створінням, бо кожному органу її мозку були дані духовні здібності, які пристосовують її до використання різних можливостей розуму і серця у відповідних духовних цілях. Тому-то така особа відриває свої почуття від речей, цінованих звичайною людиною, а прив’язує їх до речей, цінованих духовною людиною. Через те така особа відкидає свої попередні амбіції, прагнення і стремління. Тепер вона має нові бажання, прагнення і стремління, а всі свої фізичні, розумові, моральні і релігійні здібності вона зосереджує на осягненні тих речей, до яких вони прив’язані, переконавшись, що вони є вищими, ніж попередні об’єкти її почуттів.
Співзвучні вірші: 2 Кор. 5:16; Гал. 5:6,16-24; 6:1,2,7,8,14-16; Кол. 3:1-17; Рим. 8:4-16; Євр. 12:1,5,9-16; Рим. 12:2,9-21; 1 Ів. 2:15-17,20,27; 5:4,5.
Пісні: 83, 16, 43, 88, 36, 89, 91 / 53, 21, 128.
Вірші Зоріння: 248. Статті з Вартової Башти: R 5325.
Питання: Які я мав досвідчення на цьому тижні, пов’язані з думкою цього вірша? Як вони були прийняті? Які були результати?