Чи ж ви не знаєте, що дружба зо світом – то ворожнеча супроти Бога? Бо хто хоче бути світові приятелем, той ворогом Божим стається — Як. 4:4.
Бог спеціально уклав справи таким чином, що Його люд повинен робити вибір, і має втратити або Божу дружбу і спільноту, або дружбу і спільноту світу. Ті речі, які любить Господь, є прикрими для людей світу, натомість ті речі, які любить світ, його злі діла, злі думки і злі розмови, є огидою в очах Господа, тому той, хто любить і практикує ці речі, втрачає спільноту з Ним – він не має Його Духа. «Коли хто не має Христового Духа, той не Його». – R 2442
* * *
Дружба з цим світом містить в собі поняття доброї волі, схвалення, довір’я, котрими особи, що знаходяться в гармонії з теперішнім порядком речей, обдаровують інших людей. І оскільки теперішній порядок речей не є в гармонії з принципами Божого характеру і керівництва, то світ не підтримує дружніх стосунків з Господнім людом, обдаровуючи ними лише тих, які люблять теперішній порядок. Світові люди недружньо наставлені до Бога. Якщо між ними немає приязні, то дружба з світом безсумнівно вказує на нашу ворожість щодо Бога. Ціна дружби зі світом є занадто висока.
Тому то, коли хто в Христі, той створіння нове, – стародавнє минуло, ото сталось нове! — 2 Кор. 5:17.
Ці Нові Створіння в Ісусі Христі знають один одного не по тілу, лиш по духу. В дусі, тобто в новому розумі кожного існують найшляхетніші почуття, найвищі прагнення, те, що є добрим, правдивим, шляхетним, чистим, не зважаючи на те, якими можуть бути їхні слабості по тілу. Вони люблять один одного з точки зору нових намірів, волі й гармонії з Богом. І їх взаємна дружба зростає щораз більше, в міру того, як вони зауважують старання один одного у веденні доброго бою віри проти поганих впливів світу, тіла і противника. Ні язик, ні перо, не можуть належно описати любов і дружбу, які існують між цими новими створіннями в Ісусі Христі, для котрих усі старі речі проминули, а всі стали новими. – R 3232
* * *
Бути в Ісусі Христі означає бути мертвим для себе, а живим для Бога, як член Христового Тіла. Така особа є Новим Створінням, бо кожному органу її мозку були дані духовні здібності, які пристосовують її до використання різних можливостей розуму і серця у відповідних духовних цілях. Тому-то така особа відриває свої почуття від речей, цінованих звичайною людиною, а прив’язує їх до речей, цінованих духовною людиною. Через те така особа відкидає свої попередні амбіції, прагнення і стремління. Тепер вона має нові бажання, прагнення і стремління, а всі свої фізичні, розумові, моральні і релігійні здібності вона зосереджує на осягненні тих речей, до яких вони прив’язані, переконавшись, що вони є вищими, ніж попередні об’єкти її почуттів.
Співзвучні вірші: 2 Кор. 5:16; Гал. 5:6,16-24; 6:1,2,7,8,14-16; Кол. 3:1-17; Рим. 8:4-16; Євр. 12:1,5,9-16; Рим. 12:2,9-21; 1 Ів. 2:15-17,20,27; 5:4,5.
Пісні: 83, 16, 43, 88, 36, 89, 91 / 53, 21, 128.
Вірші Зоріння: 248. Статті з Вартової Башти: R 5325.
Питання: Які я мав досвідчення на цьому тижні, пов’язані з думкою цього вірша? Як вони були прийняті? Які були результати?